Пьотр Вяземски
Царскоселската градина зиме

Превод от руски: Янко Димов, —

chitanka.info

Дойде с усмивка заледена

от небесата вятър лош.

И над земята посребрена

белее северната нощ.

Нима довчера багри чудни

дивяха нашите очи

с рубинени и с изумрудни,

и с аметистови лъчи?

Днес зимата еднообразна

попари цвете и трева.

Във броня хладна и елмазна

градината за миг скова.

Като сиротен дом, където

смъртта внезапно е дошла

и са покрили със пердета

кристалните огледала.

Тъй снежната покривка скрива

сега ливадите навред.

И езерото синя грива

не мята, обковано в лед.

Природата — почти пустинна —

без звук в душата, без венец —

е омагьосана царкиня,

заспала в сребърен дворен…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.